Kaptajnens log, stjernedato 45470, 1:
Vi skal til Moabsektoren og spore et fragment af en splintret stjerne.
Vi skal overvåge de skader, den forårsager på andre planeter.
Vi har problemer. Fragmentet passerer Moab 4 om seks dage.
- Det vidste vi jo. - Vi vidste ikke, der bor nogen.
De har etableret et kunstigt miljø.
- Er I sikre på, at der er nogen? - Ja. Sensorerne måler liv.
- Besvarer de vores opkald? - Nej.
- Er her forsvundet stjerneskibe? - Nej.
- Hvordan er de endt her? - De ved bestemt, vi er her
Vi måler EM-udslag. Det ligner bølger fra et forældet relæ.
De kan altså kommunikere med os.
Åbn en frekvens fra forrige århundrede.
Åben.
Dette er kaptajn Jean-Luc Picard på stjerneskibet Enterprise.
Det er vigtigt, at I svarer.
- De forstærker forsvarsskjoldene. - Det er ikke ligefrem en rød løber.
Vi vil Dem intet ondt. Deres planet vil blive ramt af-
- kraftige jordskælv, som er udløst af et fragment fra en stjerne.
Intet kan stå imod.
- De svarer. - På skærmen.
Jeg er Aaron Conor.
Vi vidste ikke, her boede mennesker.
Det er ikke for at være uhøflig, men vi ønsker ingen kontakt.
Jeg svarer udelukkende på grund af Deres advarsel.
Fragmentet passerer Deres planet om seks dage.
Det ved jeg. Vi overvåger det, og vi kan stå imod.
Data...
Fragmentets densitet er 100 milliarder kg per cm³.
Når det passerer Moab 4, overgår rystelserne 8,7 på richterskalaen.
- Vi må evakuere Deres folk. - Nej. Der må være et alternativ.
Vi undersøger det, Conor. Vil De komme om bord og diskutere det?
Vores miljø er isoleret. Ingen kan komme ind eller ud.
Vi kan transportere stofenergi.
- Vi kan føre Dem igennem. - Virkelig? Fantastisk.
- Må vi iværksætte transporten? - Jeg må blive her...
Men grundet omstændighederne vil jeg tillade en gruppe at komme her.
Om ikke andet så for at se dette transportsystem.
Udmærket. Førsteofficer Riker og hans folk er der om kort tid.
- Dette er en fejl. - Hvad skal jeg gøre, Martin?
Holde dem væk herfra. Vi har meget at miste.
- Hvad er det? - Det er dem. Se...
Utroligt!
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser.
Dets fortsatte mission for at udforske nye verdener.
Finde nyt liv og nye civilisationer-
- og dristigt betræde ukendte områder.
Det er vidunderligt. Jeg forstår, I ikke vil herfra.
Det handler ikke kun om vilje. Vi skal blive her.
Det er selvmord at evakuere. Det vil ødelægge 200 års arbejde.
Vores samfund er teknisk skabt. Med genteknik.
Vore forfædre kom fra Jorden for at skabe et perfekt samfund.
Ved at styre forplantningen ville de skabe et folk uden fejl.
Dette folk skulle skabe et paradis.
Er I alle avlsudvalgt?
- Er jeres dna udvalgt? - Gennem otte generationer.
Vi har øget menneskehedens potentiale.
Fysisk og psykisk. Vi er langt mere udviklede end...
- Os? - Ærlig talt, ja.
Vi har for eksempel ingen blinde. Tag mig det ikke ilde op.
- Jeg ser fremragende. - Ja. Jeg mente blot...
Tak, Martin. Du har gjort det klart, at vi stadig har fejl at rette.
Vi er næsten helt integrerede.
Ikke blot med hinanden, men også med miljøet.
Vi bor her ikke kun. Vi er en del af miljøet.
Selv den mindste livsform er en del af en større plan.
Vi kan ikke adskilles fra det uden at ændre på os selv.
Deres tilstedeværelse påvirker allerede balancen i vores samfund.
Den balance betyder ikke så meget, hvis vi ikke overlever.
Jeg undskylder. Men han tager sig af den funktion, han er skabt til.
- Og hvad er det? - Han tolker forfædrenes intentioner.
- En slags dommer? - Mere eller mindre.
- Men han er ikke diplomat. - Og det er De?
Det er jeg skabt til. Vi kender vores rolle allerede som børn.
- Vi ved, hvad der forventes. - Det må tage noget af fornøjelsen.
Tværtimod. Jeg kan mærke, at jeg født til at være leder.
Jeg er det, jeg selv ville have valgt.
Er der stadig folk hos jer, som ikke ved, hvad de vil med livet?
De har måske et forkert job. De skriver måske dårlig poesi.
Eller de er store poeter, som aldrig bliver opdaget.
Det sker ikke her. Vi har en ideel tilværelse.
Det slipper vi ikke bare sådan.
Vi vil gøre vores bedste for, at I kan bevare det.
- Dette er vores gæster, Hannah. - Fra stjerneskibet. Mig en glæde.
Hannah er forsker. Hun kan forstærke vores forsvar.
Hun er meget dygtig til teoretisk fysik.
Jeg har lavet nogle diagrammer baseret på gravimetrisk potentiale.
Troi og jeg vender tilbage. Sig til, når I ved noget.
Hvis jeg må for Conor, vil jeg gerne se mere af kolonien.
Naturligvis. De må gerne se den.
Kalder Enterprise. En at teleportere op.
Aktiver.
Nu forstyrrer jeg vel ikke?
Forstyrrer? De tænker på det, Martin sagde.
Jeg vil ikke forstyrre balancen.
- Skaden er allerede sket. - Vær nu alvorlig.
Martin har vist glemt, at vi stadig er mennesker. Vi tilpasser os.
Der må ske andre uventede ting. Uventede dødsfald eller ulykker.
Genetikerne udrenser alle medfødte skavanker før undfangelsen.
Befolkningen er varieret nok til at bevare balancen ved dødsfald.
Men der sker ikke så mange uventede ting her.
Lyder det meget kedeligt?
Jeg benægter det, hvis De fortæller Martin dette: Jeg er opløftet.
Jeg har mødt Dem, jeg har mødt nye mennesker med nye ideer.
Sådan har jeg det også med at være her.
Jeg studerer menneskers adfærd og finder dette fascinerende.
- Jeg er skibets rådgiver. - Her ville De være arbejdsløs.
Jeg ville bestille en ferie her, hvis I havde et hotel.
Jeg får dem til at bygge et.
Biosfærens overbygning kan ikke modstå rystelserne.
Det tror jeg også.
Deres skib... Hvor meget energi kan det generere?
Vi har stof-antistof-warp, det stærkeste system i Stjerneflåden.
Hvorfor?
Enten må vi flytte os, eller også må fragmentet.
Vi kan flytte en lille måne, men et stjernefragment er alt for tungt.
- Hvad er det? - En vanvittig ide.
- En multifaset transportstråle? - Jeg fik ideen, da vi så fragmentet.
Men vi har ikke energi nok.
Det har I.
Vi skal bruge Hannah på skibet.
Med mine teorier og deres udstyr kan vi ændre fragmentets bane.
Ingen har besøgt os eller forladt os indtil nu.
- Det er virkelig en historisk dag. - Dette strider mod alle hensigter.
Det var ikke deres hensigt, at vi skulle dø.
Hendes fravær forskyder balancen...
Midlertidigt. Vi skal være fleksible nu.
Vi ved ikke, hvordan transporten påvirker hendes dna.
Det påvirkes overhovedet ikke. Det er aldrig sket.
Du kan rejse, Hannah.
- Må jeg komme tilbage? - Jeg vil glæde mig.
Enterprise, tre at teleportere.
Aktiver.
La Forge og Hannah Bates-
- har forsøgt at justere fragmentets bane i tre dage.
Lykkes det ikke inden to døgn, må vi evakuere.
Jeg tror, at nogle hellere vil dø end forlade planeten.
Du har jo været en del dernede. Hvordan får vi dem på andre tanker?
Jeg tror ikke, vi kan. Så skal de opgive deres livsstil.
De har gjort en tvivlsom videnskabelig bestræbelse til dogme.
- Modsætter De Dem genteknik? - En dårlig og forældet ide.
De har tilsyneladende haft succes med den.
Deres menneskelighed er forsvundet med genmanipuleringen.
Mange af de egenskaber, de avler væk, såsom...
Usikkerhed, at finde sig selv, det ukendte.
Den slags gør livet værd at leve.
I det mindste for mig.
Jeg kunne ikke leve med en fastlagt fremtid. Kunne De?
Det har jeg spurgt mig selv om mange gange de sidste dage.
Jeg ved det ikke. Jeg tvivler.
Men det er det, de tror på. Det bliver svært at få dem til at rejse.
Denne Conor virker fornuftig.
Han er meget fornuftig. Åben for forslag, betænksom...
Afvæbnende. Den perfekte leder.
Uden tvivl. Rejser han, når han indser, at der ikke er noget valg?
Jeg ved det ikke. Det håber jeg.
- De beundrer ham. - Ja.
Så få ham til at indse, hvad der kan ske hans koloni.
Træffer han det rigtige valg, vil de andre måske følge ham.
- Øger vi energien med 80 procent... - Så ryger senderne igen.
Kanalen kan ikke bevare det energiniveau. Det går bare ikke.
Jeg har ikke sovet meget længe, og mine øjenlåg er som bly.
Geordi...
- Har du altid været blind? - Undskyld. Der fik du vist et chok.
- Jeg tager den på igen. - Jeg ville ikke gøre dig flov.
Jeg har aldrig været flov over det.
Jeg er født blind. Det har altid været sådan.
- Må jeg se dit visir? - Selvfølgelig.
Havde jeg været undfanget hos jer, havde jeg ikke siddet her nu, vel?
- Nej. - Man havde tilintetgjort cellen.
Vores forfædre ønskede ikke, at man skulle leve med et handikap.
Hvorfor skal de bestemme det? Kan jeg ikke bidrage med noget?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Værsgo.
Hvordan virker det?
Visiret scanner spektret fra 1 hertz til 100.000 terahertz.
Informationen omdannes og sendes direkte til min hjerne.
Men datahastigheden? Hvordan undgår du overbelastning?
Forbehandlere komprimerer datastrømmen til impulser. Sådan...
Vent lidt. Vent lige lidt.
En kort impuls via transportsystemet bør ikke overbelaste senderne.
Vi har teknologien.
Kan vi bruge kompressionsteknikken i warpledningerne...
Transportkraften må ikke slå tilbage.
Der skal bare nogle justeringer til.
- Det er perfekt. - Hvilket?
At svaret findes hos en blind mand, som ikke havde eksisteret hos jer.
Tag mig det ikke ilde op.
Fortsæt, Matthew.
Det er svært at forstå. Al den skønhed så nær udslettelse.
Det er svært at forstå, vi skal miste det.
Jeg er måske naiv-
- men kan I ikke bygge det her op på en anden planet?
Jeg har et børnerim i hovedet, som jeg lærte af min mor.
Et børnerim?
"Lille Trille lå på hylde, Lille Trille faldt ned."
"Ingen mand i dette land Lille Trille redde kan."
- Hvorfor lærer vi børnene den slags? - For at forberede dem.
Vi er lige så skrøbelige som æg og lige så umulige at reparere.
Vi er så integrerede, at enhver stor forandring ville føre til kaos.
Det gør mig ondt. Gid jeg kunne hjælpe.
Du har hjulpet. Du har været pragtfuld, min rådgiver.
Nej... En rådgiver skal holde distancen.
- Jeg vil hellere se os som venner. - Venner...
Det er ikke nok.
Vel?
- Aaron... - Jeg må tilstå noget.
En del af mig ved, at du venter, hvis jeg lader mig teleportere ud.
- Det her er forkert. - Meget forkert.
Skal fragmentet flyttes, skal strålen kunne klare høje energiimpulser.
Så skulle senderne være langt mere effektive.
I så fald ville vi overbelaste dem.
Derfor brugte vi lidt visirteknologi til at øge effektiviteten.
Samtidig mindsker vi energiniveauet.
- Hvor meget øges effektiviteten? - Næsten 300 procent.
- Det er ikke nok. - Det kan ikke flyttes så langt...
Men hvis vi samtidig forstærker biosfæren...
Med jeres skjoldteknik kan det fungere.
De skal naturligvis låne teknikere hos os.
Informer Conor.
Bed de berørte officerer gøre sig klar til transport.
- Du er tidligt oppe. - Jeg følger Enterprises tid.
Jeg tager tilbage til skibet, Aaron.
- Vi ses ikke igen. - Hvorfor?
- Det er det rigtige. - Det er jeg ikke sikker på.
- Du ved det lige så godt som jeg. - Du er vred.
Ja, jeg er vred. På mig selv. Fordi jeg lod dette ske.
Deanna...
Jeg kunne let blive forelsket i dig.
Men vi ved begge, hvordan det ville ende.
Hvad med Martin, hvis mit dna blev rodet ind i jeres genetiske balance?
Skal vi evakuere, er alt muligt.
Hør dog, hvad du siger! For få dage siden ville du end ikke tale med os.
Det er min skyld. Undskyld.
Jeg har brug for dig her. Det her behøver ikke at ske igen.
Jeg må af sted.
Gode nyheder. Vi kan ændre fragmentets kurs.
Men vi skal også forstærke konstruktionen. Vi må have hjælp.
Vi henter teknikere fra Enterprise, som kan arbejde her i to døgn.
- Teknikere? - De installerer skjoldgeneratorer.
50 officerer venter på at blive transporteret ned.
- Vi har ikke tid, Aaron. - Har vi noget valg?
Nej.
Send dem ned, Enterprise.
Kaptajnens log: Enterprise ligger på en parallel kurs med fragmentet.
Banen må justeres mindst 1,2 grader, hvis kolonien skal klare sig.
Læg os i rækkevidde af fragmentet.
- Begynd, La Forge. - Ja. Held og lykke.
Start transportstrålen.
Så prøver vi. Lukker ikke-essentielle systemer.
Øger senderkredsene med 170 procent.
Øger impulsenergien. EPS-niveauet øger.
Overfører warpenergi til transportstrålegeneratoren.
Gravitongeneratorerne virker normalt. Strålen er nu synkroniseret.
- Senderne forstærket 320 procent. - Vi skal bruge mere energi.
Sæt atmosfæresystemet på minimum.
- Forstærker med 390 procent. - Kom nu...
- Fragmentet har samme kurs. - Impulsfrekvensen skal øges.
Senderkredsene ryger snart.
- Forstærker med 400 procent. - Vi er på rette vej.
Fragmentet er flyttet 0,4 grader. 0,65. Det virker.
- En af senderkredsene er slået ud. - Atmosfæresystemet svigter.
Evakuer dæk ni, 12 og 13. Energiniveauet skal op!
Fragmentet er forskudt 1,01 grader.
- Det er ikke nok. - Den anden sender er slået ud.
Atmosfæresystemet svigter på dæk fem til ni.
La Forge...
Hele skibets atmosfæresystem slår ud om 15 sekunder.
Så er det lige før. Forskydningen er 1,06 grader.
Systemet slår ud om fem sekunder.
1,18...
Lukker transportstrålerne. Energien føres tilbage til atmosfæresystemet.
1,2. Vi klarede det!
Atmosfæresystem normalt på alle dæk.
Fragmentets kurs er ændret med 1,21 grader.
- Praj kolonien. - Kaptajn.
Det lykkedes. Jeres biosfære er forstærket. Faren er drevet over.
Jeg kan ikke udtrykke min taknemlighed. Kan Hannah høre mig?
- Ja, Aaron. - Det er en historisk bedrift.
- Tak. - Du vil blive belønnet.
Endnu en gang tak, kaptajn.
Kaptajnens log: Fragmentet er ude af Moabsystemet.
Kolonien oplevede rystelser, men heldigvis skete der kun f å skader.
Aktiver.
Sådan. Der er redegjort for folkene fra Enterprise.
- De har været uvurderlige. Tak. - Så vil vi tage af sted.
Sig til Deanna, at jeg er ked af, jeg ikke fik sagt farvel.
- Hun er nok også ked af det. - Et brud på biosfæren!
Hent Hannah Bates.
Forstærkningen var åbenbart ikke nok.
Den tektoniske forskydning har forårsaget et brud.
- Kan det repareres? - Det ved jeg ikke. Jeg tjekker det.
Får vi ikke lukket i en fart, må vi evakuere.
- Vi har kun nogle få timer. - Kan jeg hjælpe?
- Er det ikke utroligt efter alt det? - Jo, meget.
Det ser skidt ud. Revnen er dyb.
Hvorfor gør du det? Der er intet brud.
Hvad mener du? Det er jo lige her. Du så selv, jeg målte giftudslippet.
Hannah... Den positroniske scanner i mit visir havde opdaget lækagen.
Den havde opdaget selv den mindste revne.
Den tingest får det hele med, hvad?
Godt. Jeg siger sandheden. Er du så glad?
Hvorfor gør du det?
Jeg er født til at blive en af de bedste i min generation.
De sidste fem dage har jeg set teknologi, jeg knap havde drømt om.
Hvorfor har ikke vi ikke opfundet det, hvis vi er så geniale?
Måske lærer nød virkelig nøgen kvinde at spinde.
Man opfinder efter behov.
Men alle mine behov var forudset, allerede før jeg blev født.
Vi lever i middelalderen her i kolonien. Vi er en stor spøg.
Indtil I kom, så vi ikke ud over biosfæren.
Nu er vores øjne åbnet for uendelige muligheder.
- Asyl? - Hun vil forlade kolonien.
Og hun er måske ikke den eneste. Vi måtte svare på mange spørgsmål.
- De er nysgerrige om verden udenfor. - Hvorfor ikke give dem asyl?
Det går ikke. Er I klar over, hvad det ville betyde for kolonien?
De er mennesker med fri vilje. Hun har ret til at rejse.
Og hvad sker der med kolonien?
Deres samfund er genetisk integreret. Der vil opstå huller.
- De ville gå under. - Vi må kunne hjælpe dem.
- Vi har måske hjulpet for meget. - Vi reddede dem fra undergang.
Gjorde vi?
Det er på tide, jeg tager et møde med Conor.
Teleport tre.
Computer, stands.
Jeg må fortælle noget. Det er ikke nemt.
Min dømmekraft har været dårlig.
- Jeg har ikke handlet professionelt. - Hvad mener De? Træk vejret dybt.
Conor og jeg havde et forhold.
- Jeg forstår. - Det burde ikke være sket.
Jeg vidste, de bekymrede sig for påvirkninger udefra, og...
Jeg burde have passet bedre på.
- Hvad er jeres forhold nu? - Jeg vil ikke se ham igen.
- Vil De ikke med ned? - Jo...
Jeg ville bare sige det først.
Det var pænt af Dem. Computer, fortsæt.
Jeg ville så gerne hjælpe ham. Være der. Men jo mere jeg gjorde...
Deanna... Vi havde alle de bedste hensigter med det her.
Jeg burde været gået med det samme.
Men det gjorde De ikke.
Og det er menneskeligt. Vi begår fejl.
På trods af genmanipulering er ingen perfekt.
Ignorerer du koloniens bedste for din egen selviskhed?
- Vi bør blive mennesker igen. - De folk har forgiftet hendes sind.
Aaron...
- Vi må snakke sammen, Conor. - Vi burde ikke have svaret Dem.
Havde vi ikke gjort det, var vi døde nu.
- De får hende ikke med. - Jo, og flere andre tager også med.
Lad Aaron og kaptajn Picard diskutere det.
Der er ikke mere at diskutere.
- Martin. - Det ville nok hjælpe...
Jeg vil tale med kaptajn Picard alene. Tak.
Det ironiske er, at det var ham, der så det komme.
Jeg ville ikke høre på ham.
- De ville jo redde kolonien. - Nej. Nej...
Jeg ville ønske, det var så enkelt.
Men så let kan jeg ikke tilgive mig selv.
Jeg ved nemlig, hvad Hannah Bates føler. Jeg har følt det samme.
Jeg fandt Deres folk lige så spændende og stimulerende som hun.
Jeg var lige så nysgerrig som alle andre. Men jeg er ikke alle andre.
Jeg er vores folks leder. Jeg er født til at beskytte dem.
Men jeg har forrådt dem. Jeg lod dette ske.
- Vi lod det ske sammen. - Så lad os standse det sammen.
Gid jeg kunne se en udvej.
Jeg blev født til at styre kolonien, ikke til at tilintetgøre den.
Hvis De tvinger dem til at blive, krænker De deres menneskerettigheder.
Det ødelægger samfundet, hvis blot nogle få rejser. Tænk på de andre.
De arver et socialt kaos, som vil fortsætte i generationer.
Jeres ankomst skabte dette problem. Jeres afrejse løser det.
- Det er at forenkle det for meget. - Afvis dem.
Jeg kan ikke ignorere deres anmodning.
De er mennesker, som vil væk herfra.
De kan heller ikke ignorere dem, der i så fald vil lide.
Jo værre lidelserne bliver, des flere vil tage af sted.
Vi er vidner til vores undergang. Jeg beder Dem... Lad det ikke ske.
Jeg kan ikke træffe beslutningen for Dem.
Vi taler med dem sammen og beder dem om ikke at gøre noget impulsivt.
Men vælger de alligevel at rejse, vil vi ikke afvise dem.
Picard har besluttet at tage alle, der vil forlade kolonien, med.
Jeg beder jer om at blive.
Aaron... Forstår du ikke, at vi ikke kan være lykkelige her nu?
Vi var uskyldige. Det bliver vi aldrig igen.
Den sidste uges oplevelser bliver en del af vores arv.
- Vi tilpasser os. Om generationer... - Vi vil ikke blive her så længe.
Godt. Giv mig et halvt år.
- Vent et halvt år. - Hvad tjener det til?
Vores tilstedeværelse har utilsigtet påvirket jeres samfund.
Men sket er sket. Sådan er det. Men nu er følelserne intense.
Det er måske en god ide at tage sig tid til-
- at tænke over konsekvenserne. Vi kan vende tilbage om et halvt år.
Skal vi blive her i et halvt år, mens de presser os til at vælge om?
I har kun set lidt af, hvordan livet former sig uden for jeres biosfære.
Ville De nogensinde vælge at bo i et flaskeskib? De fører et stjerneskib.
De lever for at udforske det ukendte, og det samme vil vi.
Dette er dit hjem, Hannah. Vi er din familie.
Kan vi i det mindste ikke snakke om det? Jeg beder kun om et halvt år.
Det spiller ingen rolle. Folk her udsættes blot for lidelser.
Det er dig, der forårsager lidelserne her. Dig!
Forstår du ikke, det er slut, Aaron? Du skal føre folket ind i fremtiden.
I er velkomne, når I er klar til at vende hjem.
- Hvad vil du gøre nu? - Forsøge at gøre skaderne op.
Forsøge det umulige. Genopbygge samfundet uden det nødvendige.
Du handlede i folkets interesse. Det skete kunne ikke undgås.
Jeg tænker på det igen og igen. Hvad gjorde jeg forkert?
Jeg kan kun komme på en ting. Og det kan jeg ikke engang fortryde.
Fik jeg lejlighed til det, ville jeg gøre det igen.
Her er genetisk kompatible kvinder nok. Hvorfor faldt jeg for dig?
- Det må du ikke sige. - Er det dine fejl, der gør dig unik?
Jeg er forelsket i dig, Deanna Troi...
Det vil jeg altid være.
Kom ind.
Folkene fra kolonien er om bord. De er 23 i alt.
Det var nu, vi burde tænke på det Første Direktiv.
- Det gælder ikke mennesker. - Gør det ikke?
Vores tilstedeværelse kan have skadet eller ødelagt deres livsform.
Om vi kan lide det, eller om de er mennesker eller ej, betyder intet.
- Vi er ansvarlige. - Vi måtte afværge truslen.
Selvfølgelig. Men når alt kommer til alt-
- var vi måske lige så farlige for kolonien som det fragment.